Mitmene
selektsiooniindeks korrelleeruvate tunnuste korral
Mitmele
informatsiooniallikale tuginevate aretusväärtuse
hinnangute puhul leitakse selektsiooniindeksi parameetrid
maatriksvõrdusest (3).
Juhul,
kui selektsioon baseerub ühel tunnusel, mõõdetud
on aga mitut tunnust, mis selektsiooni aluseks olevaga
tugevalt korreleeruvad ja võimaldavad seeläbi
täpsustada aretusväärtuse hinnangut,
on mõttekas kaasata selektsiooniindeksisse
kõik tunnused, mille kohta infot omatakse.
Olgu
meil mõõdetud fenotüüp kahe
tunnuse osas, P1 ja P2,
ning baseerugu selektsioon teisel tunnusel. Eesmärk
on konstrueerida selektsiooniindeks prognoosimaks
aretusväärtusi tunnusele P2
arvestades mõlema tunnuse mõõtmisi:
.
Kaaluparameetrite
b1 ja b2 arvutamiseks
peame välja kirjutama maatriksvõrduse
(2):
.
Võrduse
paremal poolel asuva vektori elemendid avalduvad lineaarse
geneetilise mudeli, päritavuskoefitsiendi ja
geneetilise korrelatsioonikordaja definitsioonidest
lähtuvalt kujul
![](valemid/image305.gif)
ja
.
Võrduse
vasakpoolses maatriksis paiknevad fenotüübilised
kovariatsioonid saab avaldada fenotüübiliste
korrelatsioonide kaudu: .
Kokkuvõttes saame indeksi kaaluparameetrid
leida maatriksvõrdusest :
.
|
(14)
|
Näide.
Jätkame peatüki 3 näidet veiste ööpäevasest
juurdekasvust (P1) ja söödakasutuse
efektiivsusest (P2).
Oletame
nüüd, et mõlema tunnuse väärtused
on mõõdetud ning selektsiooni aluseks
olevaks tunnuseks, millele tahame hinnata aretusväärtusi,
on endiselt söödakasutusvõime.
Olgu lisaks juba toodud parameetritele ( ,
,
,
ja )
teada ka fenotüübiline korrelatsioon tunnuste
vahel: .
Asendades
dispersioonid ja kovariatsioonid valemis (14) nende
arvväärtustega, saame indeksi kaaluparameetriteks
,
mille
alusel selektsiooniindeks on
.
Sellisel
kujul leitud indeksis vastab nii suuremale juurdekasvule
kui ka suuremale söödakulule suurem indeksi
väärtus (vaikimisi konstrueeritakse selektsiooniindeksid
alati nn positiivses suunas -- mida suurem on indiviidil
mõõdetud tunnuse väärtus
võrreldes populatsiooni keskmisega, seda
parem). Et parimateks loetakse ikkagi vähima
söödakuluga loomi, tuleks antud juhul
selekteerida välja väiksema indeksi väärtusega
(söödakulu aretusväärtusega)
loomad.
Hinnatud
aretusväärtuse täpsus avaldub kujul
.
|