Aretusväärtuse
prognoosimine poolõvede fenotüübiväärtuste
alusel
Vaadeldava
isa iga tulevase tütre potentsiaalne suutlikkus
(aretusväärtus) on prognoositav praeguste
tütarde keskmise suutlikkuse
alusel seosest
,
kus
.
Kovariatsioon
tulevase tütre aretusväärtuse ja praeguste
järglaste keskmise fenotüübiväärtuse
vahel avaldub seosena ,
kus d* tähistab tulevase tütre ema,
kes eeldatavalt ei ole suguluses praeguste tütarde
emadega. Et ka isad ja emad ei ole eeldatavalt omavahel
sugulased ja puudub korrelatsioon keskkonna ja genotüübi
vahel, jääb tulevase tütre aretusväärtuse
ja praeguste tütarde keskmise fenotüübiväärtuse
kovariatsioonis alles vaid üks nullist erinev
liidetav:
![](valemid/image188.gif)
Viimase
tulemuse ja võrduse alusel saab kordaja b
indeksis kuju
.
|
(13)
|
Ainuke
erinevus aretusväärtuse prognoosimisest
järglaste järgi on, et poolõvede
andmete alusel prognoosides on vastava selektsiooniindeksi
kordaja kaks kordaja väiksem. See näitab,
et tulevase tütre aretusväärtus on
pool isa aretusväärtusest. Tulevase tütre
fenotüübiväärtus on prognoositav
seosest
,
kus
µ on karja/populatsiooni keskmine fenotüübiväärtus
ning
leitakse valemist ,
kus kordaja b on määratud avaldisega
(13). Tulevase tütre aretusväärtuse
hinnangu täpsus on
,
mis
on pool isa aretusväärtuse hinnangu täpsusest.
Näide.
Olgu pulli Elroi 25 tütre keskmine 1. laktatsiooni
rasvatoodang 200 kg. Vastav karja keskmine näitaja
on 230 kg ja rasvatoodangu päritavus 0,3. Leiame
pulli rasvatoodangu aretusväärtuse
ja tema tulevaste tütarde oletatava rasvatoodangu
samas karjas.
Vastavalt
valemile saame:
,
kus
,
millest
kg.
Leitud
hinnangu korrelatsioon tegeliku aretusväärtusega
on .
Elroi
tulevaste tütarde oletatav 1. laktatsiooni
rasvatoodang samas karjas on
kg,
tütarde
aretusväärtuse hinnang on
kg,
täpsusega
.
Juhul,
kui vaatlusaluse indiviidi poolõvedele omased
mittegeneetilised mõjud on mingil määral
sarnased (näiteks on tegu mingi noore testpulli
ühel ja samal aastal ning teatud valitud farmides
sündinud järglastega), siis sõltub
keskmise fenotüübiväärtuse dispersioon
lisaks aditiivgeneetilise mõju osakaalu näitavale
päritavuskoefitsiendile h2
ka poolõvedele ühise mitteaditiivgeneetilise
mõju osast fenotüübilises varieeruvuses
(fenotüübidispersioon eeldatakse esituvat
komponentidena ,
millest
ja ).
Selektsiooniindeksi
kordaja teiseneb siis kujule
.
Kui
poolõvedele ühine mitteaditiivgeneetilise
mõju puudub, siis
ja kordaja b avaldub valemiga (13).
Joonisel
3 on kujutatud poolõvede fenotüübiväärtuste
alusel leitud aretusväärtuse hinnangu täpsus
sõltuvalt poolõvede arvust, päritavuskoefitsiendi
väärtusest ja poolõvedele ühise
mitteaditiivgeneetilise mõju osast. Silma hakkab,
et kuigi poolõvede arvu kasvades suureneb ka
aretusväärtuse hinnangu täpsus, on
poolõvede arvu efekt suurem kõrgema
päritavuse ja madalama poolõvedele ühise
mitteaditiivgeneetilise mõju osa korral. Seejuures
suureneb aretusväärtuse hinnangu täpsus
kiirelt poolõvede arvu suurenemisel 3-4-ni,
edasine täpsuse suurenemine on juba väike
ja seda eriti juhul, kui poolõved on omavahel
sarnased lisaks samalt vanemalt päritud geenidele
ka ühiste keskkonnamõjude tõttu.
![](valemid/image227.gif)
Joonis
3. Poolõvede fenotüübiväärtuste
alusel leitud aretusväärtuse hinnangu
täpsus sõltuvalt poolõvede avust,
päritavuskoefitsiendi väärtusest
ja poolõvedele ühise mitteaditiivgeneetilise
mõju osast.
|