|
Kreutzwaldi 62, A-213
![](http://ph.emu.ee/~ktanel/email.gif)
|
|
Õpiobjektid -> Indiviidide vaheline
aditiivgeneetiline sugulus
INDIVIIDIDE VAHELINE ADITIIVGENEETILINE SUGULUS
|
|
SUGULUS-
KOEFITSIENTIDE
OLEMUS |
|
|
|
|
|
|
|
SUGULUSKOEFITSIENTIDE
OLEMUS -> WRIGHT'I SUGULUSKOEFITSIENT
Malécot'i
suguluskoefitsiendi puuduseks on tema pisut segadusseajavad väärtused
intuitiivselt tajutavate sugulussidemete korral - näiteks eelneva
punkti näites tuletatud sugulus iseenesega on ½ või
sugulus vanema ja järglase vahel ¼ (kuigi kõik
teavad, et järglane saab oma vanemailt pooled geenidest). Põhjus
on siin selles, et Malécot'i suguluskoefitsient on defineeritud
vaid ühe alleeli tarvis. Et tegelikult on organismis igast geenist
kaks koopiat, siis on nende summaarse mõju uurimisel otstarbekas
kasutada nn aditiivgeneetilise suguluse (additive genetic
relationship) kordajat, mida sageli tuntakse lihtsalt nime
suguluskoefitsient all (näiteks ka R. Teinbergi raamatus
"Põllumajandusloomade geneetika", lk 231), mis mõõdab
ühiste geenide osakaalu kahe indiviidi genotüübis ja
mis võrdub kahekordse Malécot'i suguluskoefitsiendiga:
.
|
(2)
|
Aditiivgeneetilise suguluse kordajaga samu väärtusi
omandava kordajani jõudis juba 1922. aastal USA geneetik
Sewall Wright, mõõtes indiviidide genotüüpide
suhtelist sarnasust vanematelt päritud gameetide vahelise
korralatsiooni kujul ja nimetades oma kordajat coefficient of
relationship (siit ka eesti keeles sageli kasutatav nimetus suguluskoefitsient).
|
|
Näide.
Kui indiviidid X ja Y on omavahel suguluses mitteolevate
vanemate täisõvedest järglased, on nende vaheline
Malécot'i suguluskoefitsient fXY = ¼
(vt näide eelmises punktis) ja aditiivgeneetiline sugulus seega
aXY
= ½.
Et iga indiviidi,
kelle vanemad ei ole omavahel sugulased, suguluskoefitsient iseendaga
on ½, siis on järelikult aditiivgeneetiline sugulus
iseendaga aXX = 1.
|
|
|