|
Kreutzwaldi 62, A-213
![](http://ph.emu.ee/~ktanel/email.gif)
|
|
Õpiobjektid -> Indiviidide vaheline
aditiivgeneetiline sugulus
INDIVIIDIDE VAHELINE ADITIIVGENEETILINE SUGULUS
|
|
|
WRIGHT'I RAJAKOEFITSIENTIDE MEETOD |
|
|
|
|
|
|
WRIGHT'I
RAJAKOEFITSIENTIDE MEETOD SUGULUSKOEFITSIENTIDE LEIDMISEKS -> TEOORIA
Eelmise punkti
lõpetanud tuletuskäiguga sarnase arutelu tulemusena on
võimalik leida ka üldisemad suguluskoefitsientide seaduspärad,
mis baseeruvad kõigi suguluses olevate indiviidide vaheliste
teede (radade, inglise keeles path) läbikäimisel sugupuus
ja millised esmakordselt tuletas Sewall Wright (siit ka meetodi nimetus
- Wright'i rajakoefitsientide meetod).
Võtame
näiteks vaatluse alla indiviidid X ja Y,
kellel on ühine mitmete põlvkondade tagune eellane
W. Kuna me oleme huvitatud vaid päritolult identsetest
alleelidest, peame indiviidide X ja Y vahelise
suguluse tuvastamiseks võtma vaatluse alla tee X-...-W-
-Y
(kui sama alleeli võimaliku pärandumise raja).
Kui indiviid
W on X-i ja Y-i vanem (X ja Y
on poolõved) ning FW = 0, siis
![](pildid/valem020.gif)
|
|
ja aXY
= ¼.
Kui aga ,
siis
.
Kui indiviidi W
näol on tegu varasema eellasega, siis tuleb suguluskoefitsienti
korrutada ½-ga iga täiendava indiviidide X ja W
või Y ja W vahelise generatsiooni kohta, sest iga
generatsiooniga väheneb sama alleeli pärimise tõenäosus
½ korda. Näiteks kui indiviid W on indiviidi X
vanem, aga indiviidi Y vanavanem, siis .
Üldkujul
avaldub suguluskoefitsient järgmiselt:
,
ning aditiivgeneetilise
suguluse kordaja on
,
kus n ja
m tähistavad vastavalt indiviidide X ja W
ning Y ja W vahelist kaugust.
Kuna erinevaid
radu indiviididest X ja Y ühise eellaseni W
võib olla mitmeid, tuleb kõik need ühise alleeli
edasikandumisvõimalused suguluskoefitsientide arvutamisel arvesse
võtta. Tulemuseks on summa üle kõigi radade ühise
eellaseni:
,
kus k tähistab
erinevate radade arvu ning nj ja mj
tähistavad vastavalt indiviidide X ja W ning Y
ja W vahelist generatsioonide arvu läbi j. raja.
Kui ühiseid eellasi on mitu, on vajalik summeerimine üle
nende kõigi:
,
|
(5)
|
|
kus l
tähistab ühiste eellaste arvu, ki
erinevate radade arvu indiviididest X ja Y ühise
i. eellaseni Wi, ni,j
ja mi,j tähistavad vastavalt
indiviidide X ja Wi ning Y ja
Wi vahelist generatsioonide arvu läbi j.
raja ning on
i. ühise eellase Wi inbriidingukoefitsient. |
Sarnase tõenäosusliku
lähenemisega on võimalik seostada indiviidi inbriidingukoefitsient
tema vanemate suguluskoefitsiendiga ning seeläbi tuletada üldine
valem inbriidingukoefitsiendi leidmiseks.
Oletame,
et indiviidi O vanemate X ja Y genotüübid
mingis juhuslikult valitud lookuses on vastavalt AiAj
ning Ai'Aj'
ning vanemate vaheline suguluskoefitsient on fXY,
vt (1). Siis on järglase inbriidingukoefitsient (tõenäosus,
et vanemate juhuslikult valitud gameedid, mis moodustavad järglase
genotüübi, sisaldavad vaatlusaluses lookuses päritolult
identseid alleelele) võrdne tema vanemate suguluskoefitsiendiga:
|
|
![](pildid/valem032.gif)
Seega on järglase
inbriidingukoefitsient võrdne poolega tema vanemate aditiivgeneetilise
suguluse kordajast:
.
|
(6)
|
mis valemi (5)
kaudu on esitatav kujul
.
|
(7)
|
|
|
|