|
Kreutzwaldi 62, A-213
![](http://ph.emu.ee/~ktanel/email.gif)
|
|
Õpiobjektid -> Indiviidide vaheline
aditiivgeneetiline sugulus
INDIVIIDIDE VAHELINE ADITIIVGENEETILINE SUGULUS
|
|
|
HENDERSONI
MEETOD SUGULUSKOEFITSIENTIDE LEIDMISEKS -> TEOORIA
Nagu eelmise
punkti viimasest näitest näha, on Wright'i meetodi
rakendamine vähegi keerulisemate põlvnemisskeemide
korral komplitseeritud. USA farmer, geneetik, statistik ning
suure hulga XX sajandil aretusteooriat olulisel määral
modifitseerinud teadlaste juhendaja nende ülikooli päevil,
Charles Roy Henderson, tuletas 1953. aastal meetodi,
mis ei lähe mööda sugupuud tagasi kõige
kaugemate eellasteni nagu Wright'i meetod, vaid hoopis alustab
neist ja liigub ajas edasi kõige nooremate indiviidideni.
|
|
Hendersoni
meetod baseerub kahel lihtsal seaduspäral.
Esiteks, aditiivgeneetiline
sugulus kahe indiviidi, X ja Y, vahel võrdub
keskmise aditiivgeneetilise sugulusega indiviidi Y vanemate
(W ja Z) ja indiviidi X vahel:
.
|
(8)
|
Tõestus.
Malécot'i suguluskoefitsient indiviidide X ja Y
vahel avaldub kujul
![](pildid/valem068.gif)
millest
tänu seosele (2) järeldub valem (8).
|
|
Teiseks, indiviidi
Y inbriidingukoefitsient võrdub poolega tema vanemate
vahelisest aditiivgeneetilisest sugulusest (vt valem (6)) ning indiviidi
aditiivgeneetiline sugulus iseendaga on
.
|
(9)
|
Tõestus.
Et
![](pildid/valem070.gif)
siis
valemeist (2) ja (6) järeldub seos (9).
Hendersoni
meetod indiviidide suguluskoefitsientide leidmiseks koosneb järgmistest
sammudest:
-
Indiviidid järjestatakse genealoogiliselt, st vanemad paiknevad
enne järglasi.
-
Konstrueeritakse tabel, kus igale indiviidile vastab üks
rida ja üks veerg nii, et vanimale vastab esimene rida/veerg
ja noorimale viimane rida/veerg.
-
Tabeli täitmist alustatakse ülemisest vasakust nurgast
(vanimast indiviidist) - sedasi garanteeritakse, et mingi aditiivgeneetilise
suguluskordaja avaldamiseks vajalikud vanemate indiviidide vahelised
seosed on juba teada ja tabelist lihtsalt mahakirjutatavad.
-
Kui parajasti vaatluse all oleva indiviidi vanemad ei ole teada,
siis kirjutatakse temale vastavasse tabeli diagonaalil paiknevasse
lahtrisse 1 (aditiivgeneetiline sugulus iseendaga on 1) ja täidetakse
vastava rea ja veeru lahtrid kuni diagonaalil paikneva lahtrini
0-dega (aditiivgeneetiline sugulus põlvnemisskeemis eespool
paiknevate indiviididega on 0). Loomakasvatusteaduses nimetatakse
taolisi loomi, kelle eellaste kohta info puudub, sageli baasloomadeks
(base animals).
-
Kui vaatluse all oleva indiviidi vanem(ad) on teada, siis leitakse
a) vastav
diagonaalil paikneva lahtri väärtus tuginedes valemile
(9) kui üks pluss pool vaatlusaluse indiviidi vanemate
vahelisest aditiivgeneetilisest sugulusest, ning
b) ülejäänud
samas reas ja veerus diagonaallahtrist vastavalt vasakul ja
ülal paiknevad väärtused tuginedes valemile
(8) kui pool vaatlusaluse indiviidi vanemate ja konkreetsele
reale/veerule vastava indiviidi vahelistest aditiivgeneetilise
suguluse kordajatest. Kui üks vaatluse all oleva indiviidi
vanemaist on teadmata, loetakse teiste põlvnemisskeemis
esindatud indiviidide aditiivgeneetiline sugulus selle vanemaga
võrdseks nulliga.
-
Tabeli täidetuse järel on iga kahe indiviidi vaheline
aditiivgeneetiline sugulus välja loetav neile vastavate ridade-veergude
ristumiskohas paiknevast lahtrist; iga indiviidi inbriidingukoefitsient
on valemist (9) avaldatuna leitav, lahutades vastavast diagonaallahtris
paiknevast kordajast arvu üks.
|
|
|